- Ja? - Forstyrrer jeg?
Jan-Erik?
Hej med dig, Jan-Erik.
Jeg synes, vi skal lave nogle ændringer i aften.
Ja. Perri? Jan-Erik og jeg skal arbejde.
Det passer fint. Jeg skal alligevel ned og træne på stranden.
I en hockeyhandske bag fyret.
Ved du, hvor lang tid det har taget at renovere det her hotel?
Ved du, hvor meget arbejde der ligger bag hvert eneste søm?
Det rene, lyse, åbne, vi har talt om. Man sætter ikke hvad som helst op.
Man siger ikke til Beethoven: "Jeg vil have et boogie-woogie-parti ind."
- For det passer ikke ind. - Hold op! Det er bare en sjov mand!
Alt matcher her. Gardinerne matcher bestikket, der matcher dugene, -
- der matcher vinduerne...
Hvis hotellet er så fuldendt, hvordan kan den her træmand så spolere alt?
Så stil sgu da den satans Hadar Cars-mand op!
Hej, hej...
- Byggefirmaet dækker halvdelen. - Så det her er altså min andel?
Ja.
Her står der perlekanter, men det var jo uhøvlet, ikke?
Ja, det er Toves tøseting... Men hun er også en del af hotellet, så...
Jeg synes faktisk, den er småsjov.
Jeg tænkte på... Jeg har fundet en dødlækker glasmosaik -
- fra en gammel kirke i Toscana. Lad mig se...
Keskinen, du må hjælpe mig med noget.
Jeg... Jeg synes, det fungerer godt.
Kan vi ikke fortsætte på den måde? Os tre? Hvad?
Vi supplerer hinanden godt. Vi blander os ikke i hinandens sager.
- Du har aldrig set os trylle, vel? - Nej.
Det burde du gøre.
Hej, jeg hedder Ray. Hvad hedder du?
Du hedder Ray. Jeg hedder Gerd. Hvad hedder du?
Du hedder Ray. Du hedder Gerd.
Jeg hedder Claes. Hvad hedder du?
Du hedder Ray.
Du hedder Gerd. Og du hedder Claes.
Og jeg hedder Börje. Hvad hedder du?
- Hvad hedder du? - Nej, hold op, Ray. Lad ham være.
- Slip nu. - Hvad hedder du?
Hvad sagde du?
Ray.
Christer har gjort enorme fremskridt i dag. Han brød gennem "lydmuren".
Hvor morsomt.
Tak for i dag, Christer.
Lige en ting... Christer virker lidt angst for berøring.
Kropskontakt er utrolig vigtig i rehabiliteringsprocessen.
Det er faktisk afgørende for, at Christer kan blive frisk igen.
Så prøv så vidt muligt at leve som normalt.
Held og lykke.
Hvad hedder du? Jeg hedder Ray, jeg hedder Ray, hvad hedder du?
Vi må jo prøve at gøre, som hun siger.
Tag selen på.
Nej... Nu tror jeg, jeg går i seng.
- Christer! - Ja?
Hvad laver du?
- Christer! - Ja?
- Nu går jeg i seng. - Ja... Kys-kys!
Hej.
Cider?
Hvad helvede...?
Vi må holde sammen i det her, Morgan.
Ikke?
- Se, det er jo Flavio op ad dage. - Ja.
Det er virkelig flot, Morgan.
Skal du ikke invitere Massoud?
- Nej... - Jo, han vil helt sikkert komme.
- Han spiser ikke krebs. - Det behøver ikke kun være krebs.
Vi kan have det her napas og tapas og tacos og hatte.
Sjove hatte. Vi kan holde mexicansk krebsegilde.
Nå... Hvem vil frankere?
Ray... Han kan godt lide Barbapappa. Så tegner jeg sådan en.
- Levrén? - Levrén. Ved I, hvad det her er?
- Nej. - Det er hyggeligt.
I skal holde op nu.
Lige siden jeg så "Sidste stik" med Robert Redford og Paul Newman, -
- har jeg villet være bankier.
Så på tirsdag skal jeg til samtale hos Svenska Handelsbanken.
- Hvad? - Jo.
Jeg vil dødgerne have det, og jeg tror, jeg vil være god, -
- men jeg er lidt bekymret for, at de skal blive skræmte af min karisma.
- Skal du arbejde i bank? - Hvad plejer de at spørge om?
Det første er, hvorfor du vil have jobbet.
Jeg vil være i store lokaler, gamle bygninger med højt til loftet...
- Men selve jobbet? - Det er vel bare papirer og penge.
Det kan en abe vel finde ud af.
Jeg tror gerne, de vil høre, at du er pålidelig, -
- ambitiøs, arbejdsvillig, passer ind i personalegruppen...
- Og kan tage ansvar. - Bare gør modsat af, hvad du plejer.
Lav profil. Nævn ikke kasketten og ærmebeskytterne.
Det er et godt tip at holde lidt lav profil.
Det dæmper karismaen lidt. Godt tip.
Fortæl om dit gemmested.
Aldrig i livet!
- Skal jeg? - Jeg tror, du gerne vil.
Ja, altså...
Jeg har en fisk... på hylden...
Bagved fisken er der en låge. Når jeg fjerner den og stikker armen ind...
- Et hul med porno. - Ja, masser af porno.
Jeg har så meget porno fra alle mine rejser. Fra alle verdenshjørner.
I Japan er der en avis for hver samlejestilling. Med heste og...
Så løber de nøgne rundt, -
- og så kommer der en stor bjørn med bjørnepels på ryggen...
- Hvorfor lyver du så meget? - Jeg lyver da ikke så meget.
Jo, de sidste to gange har du da løjet om sex.
Og at du henter porno frem fra et gemmested, er det også løgn?
Nej...!
Hvad har du i dit hul?
Porno.
- Ja, altså... - Hvad har du i dit hul?
Porno. Hesteporno.
Vi er her for at betro os til hinanden. Hvad har du i dit hul?
- Et par strømper. - Hvad?
Et par strømper.
Nå ja, jeg havde en mærkelig drøm i nat.
- Den handlede faktisk om dig, Olle. - Nå, så det siger du?
Vi var ude og spise middag. Og det var meget hyggeligt.
Og så vandrede vi langsomt gennem byen.
Og så kom vi hjem til dig.
Du spurgte, om jeg ville med ind.
Og så... er vi i din entre...
Og du... Du hjælper mig af med frakken.
Og så...
Så spørger du, om det er i orden, at du retter på mit hår.
Fordi... Det var faldet ned over ansigtet sådan her.
Så tog du hånden...
...og førte mit hår om bag øret.
Så bider jeg dig. Så blodet sprøjter og skriger:
"Hvad fanden tror du, gamle nar?"
Kan vi ikke holde her? Jeg har det forfærdelig skidt.
Jo, vi holder her.
Tove? Kommer du lige?
- Hej. - Har du mødt Keskinen?
Jo, jeg har mødt Keskinen.
- I dag? - Ja, i dag.
Keskinen, hvad fanden laver du?
- Undskyld...! - Ah gud!
Hej, hej...
For fanden, Richard, se ham lige.
Elskede Tove, lad være at stille den op igen.
En cylinder over den flaske. Og en cylinder over det glas.
Og nu...
Nu skal glasset være... der! Og flasken der!
Må jeg bede det ærede publikum kontrollere...
Ved du, hvad der sker, når du stiller den op?
Jeg ryger ned i femte division igen.
Jeg ryger ned i den tingeltangel-verden, jeg kommer fra.
Og al den dårlige smag, der var der.
Alt det er i den mand.
Jo, men...
Hvis han ikke må være her, kan jeg ikke være her.
Nummeret her er fra dengang, Kelly mistede sin taske i Oslo i 1957.
Myndighederne ville have en udførlig beskrivelse af taskens indhold, -
- og Kelly beskrev hele indholdet helt ned til den sidste enøre.
Vi var så fattige, at du lavede forlovelsesringe af sølvpapir.
Ja, ja... Nu får du publikum til at tro, jeg var fedtet, -
- men folie var mange penge værd dengang.
Hvad har du i inderlommen?
Hvad?
Han har whisky i en lommelærke.
Ja, det stemmer.
Som Egyptens lopper kryber de frem, såkaldte venner og slægtninge, -
- gribbe, der kommer for at æde af liget.
Nilen er fyldt til randen med krokodilletårer, -
- og min gavmildhed kender ingen grænser.
Sören H. Lindberg skal igen fylde disse tåbelige små menneskers liv -
- med mening, glæde og sprut.
Jeg kender ingen, ingen kender mig, alle kender aben. Velkommen!
Hej. Hvor er det længe siden.
Hej, piger.
Går I rundt med bestikket oppe i håret?
Kenneth.
Det var ham, den kvindfolketossede Erland...
Han blev kaldt Sæd-Erland...
Jeg har altid sat pris på kvinders selskab. Det ligger til min natur.
Ja, det er gået op for os.
Nej, det er min!
- Nej, jeg ved ikke, hvem han er. - Er det en, far kendte?
Jeg tror, det er en af fars venner. Han hedder Tarmo.
Velkommen.
Jeg skal byde alle velkommen til denne herlige aften -
- med orientalske fortegn.
Nemlig, ja.
Og alt sammen i følge Sören H. Lindbergs sidste vilje.
Vi skal tage afsked med en stor mand, det håber jeg, I ved.
Alle vi, der kendte Sören, ved jo, -
- at det bedste, han vidste var at have det sjovt.
Tænk, hvis flere kunne have Sören H. Lindbergs indstilling til livet.
Så ville verden se ganske anderledes ud.
Her tænker jeg især på Mellemøsten og også lidt på Mellemvesten.
Ja, nemlig, bifald til Sören!
Jeg hedder Roffe Lindvall, og i aften skal vi have det rigtig sjovt.
Jeg kommer igen samme tid, samme kanal.
Så er tiden inde... Du sætter bare båndet på.
Her kommer en lille sang fra Orienten.
Den hedder "Ren og uforfalsket glæde".
Det er lidt baggrundsmusik til festen.
Så kører vi.
Kjell Levrén, velkommen. Hej. Velkommen. Kom indenfor.
- Hej. Tin. En lille blomst. - Tak.
Hej. Kjell Levrén, stationsansvarlig, SSK SYD.
- Vi har set hinanden før. - Nå jo...
- Det er Morgan. - Knægten... Kjell Levrén, SSK SYD.
- Og varmen, er det fra kommunen? - Nej, vi har elvarme.
Ja, vi har jordvarme. Det sænker jo omkostningerne betragteligt.
- Hvad ellers? - Ellers?
- Hvad? - Jeg sagde "ellers?"
- Ja, hvad ellers? - Jo... Ellers...
Nå ja... Ray.
Tak.
Kjell Levrén, stationsansvarlig SSK SYD.
Hej, jeg hedder Ray. Hvad hedder du?
Kjell Levrén, stationsansvarlig SSK SYD.
Hvad ellers?
Hej, jeg hedder Ray. Hvad hedder du?
Kjell.
Et par strømpebukser...!
Ja, det... Ja, du fik snus. Lægger du den i køleskabet...?
- Hej, jeg hedder Ray, hvad... - Hvad ellers?
Jeg springer over, for jeg kører. Hverken spiritus eller krebs til mig.
Jeg vil godt have det i vinen. Jeg blander.
Så sug, alt hvad du kan, så får du. Nej, du skal ikke puste, men suge.
Hunde og katte og kaniner. Jeg har fyret op under en varan i dag.
Vi sender meget til ham og skriver...
- Hvad hedder han? - Flavio. Det er ham på billedet.
Så de har sat dig til at være grillmester. Er det nu så smart?
Hvad?
Har du glemt, at du tændte ovnen, så din far blev krøbling?
Det var da dig, der trykkede på knappen, ikke?
Har du glemt det? Hold fingrene fra apparater, du ikke kan håndtere.
Det må du forstå.
Men han bliver mindet om det resten af livet...
Ja, mit herskab.
Jeg ligner en abe...
Men jeg...
Jeg er verdens lykkeligste mand.
Jeg vil først og fremmest udbringe en skål for min kone, -
- som hjalp mig gennem alt det svære.
Hun har madet mig, og hun har hjulpet mig på toilettet...
Hun har vugget mig i søvn.
Hun har været helt... Helt fantastisk.
Så...
Så, Anna... Jeg er så taknemlig for, -
- at jeg får lov til at tilbringe resten af mit liv sammen med dig.
Skål, Anna.
Skål.
Det var rene ord for pengene.
Tænk, at kaktus kan smage så godt.
Det er det bedste kaktus at drikke.
VIL IKKE VÆRE STILLBILLEDE LÆNGERE
Tak for nu.
- Hvor gik det bare godt i aften. - Ja. Det gik rigtig godt.
Det var sager, hvad? I er måske overraskede over sangen, -
- men den lærte jeg faktisk, dengang jeg var i Kina.
I har vel aldrig været der. I har vel aldrig været nogen steder.
Hav det nu godt, alle sammen.
Ladies og endelig, et stort bifald til Sören H. Lindbergs enakter -
- "Kræften".
- Hej, må jeg lege med jer? - Skrid, vi må ikke lege med dig.
Men så kom der en sød gammel travkusk, som så, hvad der skete.
Så han tog mod til sig og sagde: "Kom, jeg vil godt lege med dig."
Kræften blev så glad, at den løb hen og krammede den gamle mand -
- og ville være sammen med ham på alle mulige måder.
Men efter en tid blev kræften grådig -
- og begyndte at æde sig ind i den gamle travkusks spændstige krop.
Dybere og dybere, indtil travkusken pludselig en dag gik hen og døde.
Dårlige kræft, dårlige kræft, pas på, du ikke får en cellegiftbehandling.
Kræften gjorde jo bare sit arbejde. Det er jo ikke kræftens skyld, -
- at han er sat på jorden for langsomt at æde os op indefra.
Mange tak. Giv en hånd til Trixie, Mikaela, Wilma og Tor-Yngve.
I får cancer, I får cancer...
- I får cancer! - Der er saft og boller.
Sören var jo en mand med en enorm dybde.
Han ville give sig selv til os, gennem maden som et sidste farvel.
Spændingen er ulidelig...
Som en hyldest til alle kvinder, der har elsket mig, -
- og som jeg, Sören H. Lindberg, har elsket med, -
- vil jeg nu benytte mig af lejligheden og dele disse roser ud.
Den første rose skal overrækkes til Ulla-Britt. Der har vi Ulla-Britt.
Næste navn er Lillemor.
Den skal du have som tak for lang og tro tjeneste.
Næste navn er Sally. Har vi en Sally her?
Hvad har du lavet? Og det har du slet ikke sagt i alle de år...?
Hjertelig tak. Hvor sødt af Sören at huske mig.
Næste navn er Johanna, der skal have en rose...
- Tag det nu ikke så hårdt. - Næste navn er Bianca...
En aften sagde jeg til Johanna:
"Jeg tror, det er liderligheden og livsglæden, -
- der har drevet mig fremad i alle disse år. Hvad tror du?"
"Det vil du ikke vide,"sagde hun. "Jo, jeg vil så."
Så sagde hun: "Liderlighed og livsglæde ved du ikke, hvad er."
"Raseri og hævnbegær derimod..." Det syntes jeg var at gå for vidt.
Hvem fanden vil have den slags drivkræfter?
Det drejer sig trods alt om Sörens sidste vilje.
En lille sjæl...
En stor hånd til Tarmo Mäki fra Estland.
Jeg er repræsentant for travsporten i Estland.
I aften er jeg også repræsentant for det estiske folk.
Vi er et plaget folk. Men vi elsker trav.
Derfor er vi meget taknemlige -
- for denne dejlige gave, som Sören H. Lindberg har skænket os.
Megen glæde forventer vi os af denne fine hest, -
- Hvad? - Du vil da skide på Pirog.
- Hvad for noget Pirog? - Jeg ved ikke, hvad han taler om.
Hej, mine venner. Sjovt at være her igen.
Men det ved jeg ikke noget om, -
- da det her hologram er indspillet inden min død.
Som I måske kan se, er jeg her altså ikke rigtigt, -
- men i form af gas, eller hvordan det her fungerer.
Alle mine penge gik til det her apparatur fra Düsseldorf.
I stedet for arv og penge vil jeg give jer et minde for livet.
Jeg, et hologram i gasform. God fornøjelse!
Der var alle mulige slags mad.
Det var en fest uden lige.
Nu kommer de med hesten.
Ja, hesten har jeans på.
Tror du ikke på mig, eller...?
- Ernst... Samtalen. - Ja, fortæl.
Hvordan gik det?
Hej, hej...
Vi arbejder i euro. Alt er online med børsen.
Herinde er terminerne.
Om du sidder her eller hos en børsmægler, jobbet er det samme.
Men vi har en helt anden backup.
Vi har den fordel, at vi har folk outsourcet i London og New York.
Og det er samme net, samme dåser som her, og vi har daglig kontakt.
Så i princippet er du online med Nasdaq her. I princippet.
I princippet, ja, ja...
Men fortæl lidt om dig selv. Du havde arbejdet en del med trading, ikke?
Hvad er det, der gør, at du vil arbejde lige hos os?
- Hvor gamle er lokalerne? - Lokalerne?
Jeg synes, her er ret lavt til loftet.
Vi moderniserede i 97.
Det fungerer udmærket.
- Og hvad med påklædning? - Påklædning...?
Rent og uden huller, var jeg ved at sige. Men habit er altid godt.
Må jeg få din frisørs nummer? Du har en utrolig kuriøs frisure.
Jeg vil godt kopiere den. Den er mageløs.
Sprød, tynd, tør, plaget af livet. Den er som en udslidt kornmark.
Lige siden jeg så "Sidste stik" med Robert Redford og Paul Newman, -
- har jeg villet være bankier med kasket og ærmebeskyttere.
Skidesjovt at få et lille glimt af dig.
Jeg eller en anden ringer sidst i næste uge med besked.
- Kanon, I ringer altså? - Ja, skal vi sige det?
- Må jeg lige blive færdig? - Ja, naturligvis.
Hav det godt. Hej.
Det går tjept i banken. Korte, effektive møder.
Jeg synes, det gik ret hurtigt.
- Jeg tror ikke, jeg får det der job. - Det tror jeg heller ikke.
Han skulle have ringet i løbet af ugen, men det har han ikke.
Måske har han ringet, mens du ikke var hjemme.
Nej...
Jeg har fået telefonsvarer, og...
Der er ingen, der har ringet.
Og så har jeg prøvet at ringe til ham nogle gange...
...men han sidder i møder...
Og han ringer ikke tilbage.
Jeg får aldrig et arbejde.
Jeg er dømt til et liv i udenfor-skab.
Hvor kan sådan en som mig finde en plads i denne verden?
Kan du sige mig det? Hvad?
For jeg vil gerne have en plads.
De slukker for strømmen klokken 23. Bare så du ved det.
Johan, i sidste uge talte du om, eller lovede os, -
- at du ville holde op med at lyve herinde. Føler du ikke, du er vokset?
Nej, det gør jeg ikke. Det føles ikke spor godt.
Du fortalte sandheden herinde. Om strømperne og alt det der.
Ja, det gjorde jeg. Og det fortryder jeg.
Jeg fortryder, at jeg fortalte om mine strømper.
Jeg har bestemt, at jeg vil holde alt for mig selv.
Nu har jeg gemt en ny ting i mit hemmelige skab.
Og jeg fortæller det under ingen omstændigheder til nogen her.
- Sig det nu. Hvad er det? - Nej, det gør jeg ikke.
Hvad har du i æsken?
Det prikker i hele kroppen, når jeg tænker på den nye ting, jeg har gemt.
Er det noget fra planteriget? Kan det spises?
Hold så op! Jeg fortryder, at jeg gik med i den her gruppe.
Det er selvfølgelig dødærgerligt, hvis du føler sådan.
At vores samtaler herinde gør mere skade end gavn.
Men tror du ikke, der var en mening med det?
At du var færdig med strømperne?
Overhovedet ikke.
Mine strømper var helt fantastiske. Jeg savner mine strømper!
Den der aften, da din kone afslørede dig, Olle...
Kan du fortælle det igen?
Det ligger gemt dybt inde i mig.
Det er svært at grave i det. Jeg ved ikke, hvordan jeg skal få det frem.
Tag din tid. Det, der kommer, kommer.
Jeg vil virkelig gerne, men... Jeg ved ikke, hvordan jeg skal...
Den aften, din kone afslørede dig...
Godt...
Tag dig tid. Vi er her.
Det var sådan her...
Hun... kom tidligt hjem. Hun havde gjort status i butikken.
Hun havde det skidt, så hun kom tidligt hjem.
Så lå jeg der med en anden pige, jeg havde mødt...
Så du havde taget en anden kvinde med hjem i jeres fælles hjem?
Ja... Nej...
Det var på et hotel. Et hotel...
- Hvilket? - Bare et hotel.
Men hvordan kunne hun afsløre jer der?
Det ved jeg ikke.
Hotelregningen...
Tændstikker... Tændstikker. Jeg ved...
Jeg ved det sgu ikke.
Men... Så afslørede hun jer jo ikke.
- Nej, ikke sådan direkte. - Jeg er altså ikke rigtig med.
Hvad var det, der skete den aften, din kone kom hjem? Der.
Men det har jeg jo sagt. Det var vel sådan...?
Hun kom hjem.
Og så hørte hun mig... lege med min datter.
Men du talte jo om en pige.
Hvad var det, hun afslørede?
- Jeg sagde det sidste gang. - Ja, men hvad var det?
Vi kælede med hinanden. Det er ikke usædvanligt.
Men noget usædvanligt må der have været, -
- siden du hele tiden vender tilbage til det.
Far? Skal vi have klatkager i aften?
- Ja, vi skal have klatkager. - Hvor dejligt.
- Er du fars lille tyksak? - Nej, det er dig, der er tyk.
- Nej, du er bare lidt buttet. - Nej...
Hvad var det, der var så specielt denne gang?
Vi krammede, vi...
Vi krammede, og... Hun kunne ikke lide den slags.
- Hvem? - Hun følte sig udenfor. Hun...
Hun var jaloux.
Hun troede måske, der var noget mellem mig og min datter.
At der var noget mellem os.
Det...
Fars lille tyksak...
Hallo? Olle?
- Du er bare lidt buttet. - Elin?
Hun kom hjem. Vi lå der i sengen og hyggede os, og musikken standsede.
Nu blev det mørkt. Det var det, jeg sagde. Klokken 23.
- Har de slukket? - Jeg har en lommelygte med.
Hej. Jeg vil bare sige, at der er strømafbrydelse.
- Det kan vi da godt se! Gå med dig! - Du er ikke særlig sød nu.
Det er alligevel sent. Vi kan lige så godt...
Nej! Olle skal fortælle færdig.
Kunstholdet holdt fest i går. Der er måske nogle rester stearinlys.
Vi tog imod en masse sære piger fra det offentlige, -
- som vi skulle hjælpe til et bedre liv her på gården.
Johanna var en af dem.
Hun og Tony dannede par. Tony var meget forelsket i hende, -
- og måske var hun også forelsket i ham...
Det talte vi ikke så meget om, Johanna og jeg.
Jeg ved ikke præcis, hvornår det blev alvor med Johanna og mig.
Men det kan have været, da jeg forklarede hende reglerne på gården.
At hun måtte anstrenge sig lidt, hvis hun skulle have en fremtid her.
Så afslørede han os en aften.
Der stod jeg i stalden og bollede med hans pige.
"Hvad fanden glor du på," sagde jeg til ham.
Jeg tænkte, at nu slog han mig ihjel.
Men så sjoskede han ud af stalden som en skamfuld lille purk.
"Undskyld," sagde han...
"Undskyld..."
Du skulle aldrig have krammet med gårdens piger, Tony.
Det var jo min gård.
Du kunne have fået resten af verden, -
- men så skulle du jo erobre den først, nøjagtig som jeg selv skulle.
Jeg var 19 år.
Jeg var...
...ingenting.
Jeg ville have et liv.
Et rigtigt liv.
- Fik du det så? - Jeg lever.
Det gør jeg også.
- Og far er død. - Er han?
Er han det?
- Det er vagten. - Landin. SSK. 5212.
Det var de sidste. Nu er der ikke flere.
Vi var i soveværelset. Hun var der hos mig.
Musikken holdt op.
Jeg blev grebet af panik.
Hallo?
Far? Skal vi have klatkager i aften?
- Ja, vi skal have klatkager. - Hvor dejligt.
- Elin? - Er du fars lille tyksak?
- Nej, det er dig, der er tyk. - Nej, du er bare lidt buttet.
Olle?
- Hej. - Hej.
Jeg var sammen med min datter.
- Jeg synes, vi skal stoppe her. - "Sammen med?" Hvad mener du?
- Vi hyggede os. - "Hyggede?" Hvad mener du?
- Vi lå der i sengen med hinanden... - Fortæl, hvad du gjorde med hende.
- Fortæl! - Jeg var mellem hendes...
- Mellem? - Det ved I godt.
Nu fortæller du, hvad du lavede med din datter...!
Jeg havde rejsning. Jeg var mellem hendes ben...
Kan du ikke kende mig?
Far...
Det er mig. Elin.
Din lille tyksak. Fars lille tyksak.
Nej...
Jeg kan forstå, at det er en delikat situation...
Kan du ikke tie? Kan du aldrig forstå, hvornår du skal tie?
Hvis mine notater, som måske ikke virker vigtige...
Stille! Nu har jeg ikke brug for det mere, så du kan gå.
Nej, jeg har et ansvar for den her gruppe...
Hvem tror du egentlig, du er?
Du står for et madlavningskursus. Har du glemt det?
Nu holder du kæft, eller også går du!
- Elin...? Elin? - Ja.
Jeg har hele livet spekuleret på, hvad der var i vejen med mig.
Hvorfor jeg ikke var som alle andre.
Og jeg er træt.
Jeg har slet ikke fungeret. Og det er på grund af dig.
Lige indtil mor fortalte, hvad du har gjort mod mig.
Og da forstod jeg... Da forstod jeg, at det ikke var her, -
- men her, det ikke fungerer.
Jeg hader dig.
Dans...
Og Kjell Levrén, han var jo...
Han var glad og...
Sådan vil jeg altid have det. Kan vi ikke holde sådan noget igen?
Nej. Jeg er træt af det her.
Jeg orker ikke mere, Christer. Jeg kan ikke klare det.
Jamen... Morede du dig ikke i aften?
Nej, jeg morede mig ikke.
- Alle andre... - Der var ingen, der morede sig!
De spiller med. Kan du ikke forstå det?
Folk vil ikke såre dig, så de spiller med.
Ingen morer sig.
Du må sætte farten ned. Jeg kan ikke kende dig.
Hvorfor kan du ikke være, som du var før?
Jamen, det er jo sådan her, jeg er.
Jeg skammer mig over dig, Christer!
Og jeg skammer mig over, at jeg skammer mig...
Og Morgan... Kjell Levrén fortæller...
Vent...! Hvor er Morgan?
Jeg smutter med det samme. Hej.
Hej, Olle.
Jeg tager de her glas...
Nu skal du få lidt mad. Kom så, Pussi.
Far?
Morgan, hvad laver du?
Morgan, min elskede lille dreng.
Sådan... Hvad laver du?
Så, så...
Kære Flavio. Det er din svenske forælder Anna Landin, der skriver.
Jeg håber, du har det godt.
Jeg skriver, fordi vi har besluttet ikke at have dig som barn længere.
Bureauet har sendt en masse papirer, jeg skal underskrive, -
- og du er nu ikke længere vores barn.
Som du ved, har jeg også en rigtig familie her i Skåne i Sverige.
Og vi tre har gennemgået så meget på det seneste, -
- at vi har brug for at koncentrere os om os selv.
Det er ikke kun din familie, der har problemer. Det har alle familier.
Christer har været syg, men har det meget bedre nu, -
- og livet vender langsomt tilbage til det normale. En stor lettelse.
Vi har lige plantet nye blomster i vores have, -
- og Christer måtte uskadeliggøre den farlige Coloradobille, -
- der spiste alt i haven.
Nogle gange må noget dø for, at andet kan leve.
Jeg håber, du finder en anden forælder, du kan sende billeder til.
Det har været dejligt at være din forælder.
Jeg har vedlagt 100 svenske kroner.
Køb dig en gave og hav et dejligt liv, Flavio.
Kærlig hilsen fra det solrige Skåne, Anna Landin.
Hvordan går det, Ray? Godt?
Er du tørstig? Vi må se, om der er mere limonade, -
- så du ikke tørrer helt ud.
Bliver du ikke stiv?
Ja, det er godt.
Hej.
Nu kommer der en til. Så vinker du. Det er Olsson.
Hej. Hej. Hej, jeg hedder Ray, hvad hedder du?
Jeg hedder Christer.
Tekstning: Claus D. Jarløv SDI Media Denmark SRT: Lars NOR